Європейська валютна ситема.
Європейська валютна система – це міжнародна (регіональна система)
Створення Європейського співтовариства розпочалось з 1 січня 1958 р. на основі підписання Римської угоди у березні 1957 році ФРН, Франція, Італія, Бельгія, Нідерланди, Люксембург.
Римська угода 1957р. не передбачала створення європейської валютної системи. Вона містила лише загальні положення щодо координації внутрішньої та зовнішньої грошової політики та створення для цього консультативного органу – Валютного комітету.
1967р.- започаткувалася процедура консультацій на випадок зміни валютних курсів і було створено Комітет управління центральних банків.
1968р. – на фоні майже перманентної валютної кризи розпочалося формування Європейської валютної системи.
Грудень 1969 року – Конференція керівників держав та урядів Європейського співтовариства у Гаазі . Було визначено поетапне створення економічного та валютного союзу.
1971р. – країни ЄС прийняли програму поетапного створення економічного та валютного союзу до 1980р. (“план Вернера”, який передбачав створення союзу в три етапи (Красавина,2000р.,с.98)
З1973р. до Європейського співтовариства приєдналися Великобританія, Ірландія, Данія,
5грудня 1978р. – Європейською радою було прийнято рішення про створення Європейської валютної системи.
13 березня 1979р. була створена Європейська валютна система.
1981р. – до Європейського співтовариства увійшла Греція,
1986р. - до Європейського співтовариства увійшли Португалія та Іспанія,
1995 р. – до Європейського Союзу ввійшли Австрія, Швеція, Фінляндія,
2004 р. – до Європейського Союзу ввійшли Чехія, Польща, Угорщина, Мальта, Кіпр, Словаччина, Словенія, Естонія, Латвія,Литва.
Цілі створення Європейської валютної системи:
-
Встановити підвищену валютну стабільність всередині співтовариства і створити зону європейської стабільності з власною валютою у противагу Ямайської валютної системи, що заснована на доларовому стандарті,
-
Стати головним елементом стратегії росту в умовах стабільності
-
Спростити конвергенцію процесів економічного розвитку та надати новий імпульс європейського процесу
-
Забезпечувати стабілізуючий вплив на міжнародні економічні та валютні відносини.
-
Обмежити “Загальний ринок” від експансії долара.
Європейська валютна система –
-
це міжнародна (регіональна) валютна система – сукупність економічних відносин, яка пов’язана з функціонуванням валюти в межах економічної інтеграції;
-
це державно-правова форма організації валютних відносин країн “Загального ринку» з метою стабілізації валютних курсів і стимулювання інтеграційних процесів.
-
це підсистема світової валютної системи(Ямайської).
Особливості західноєвропейського інтеграційного комплексу визначають структурні принципи ЄВС, які відрізняють її від Ямайської валютної системи:
-
ЄВС базувалась на ЕКЮ, потім – на євро (12країн);
-
На відміну від Ямайської ВС, яка юридично закріпила демонетизацію золота, ЄВС використовувала його в якості реальних резервних активів. Створений спільний золотий фонд за рахунок об’єднання 20% офіційних золотих резервів країни ЄВС в ЄФВС (Європейський фонд валютного співробітництва), який згодом перетворено на Європейський Центральний Банк;
-
Режим валютних курсів заснований на спільному плаванні валют у формі “європейської валютної змії” у встановлених межах взаємних коливань (+2,25% від центрального курсу ,для деяких країн (Італії) +6% до кінця 1989р. Потім Іспанії. З серпня 1993р.у результаті загострення валютних проблем ЄС межі коливання розширилися до +15%);
-
В ЄВС здійснюється міждержавне регіональне валютне регулювання шляхом надання центральним банкам кредитів для покриття часового дефіциту платіжних балансів і розрахунків, пов’язаних з валютною інтервенцією;
-
Як підсистема ЄВС несе на собі негативні наслідки нестабільності світової валютної системі і вплив долара.
“План Делора” (Ж.Делор – голова Комітету ЄС) (квітень 1989 р.)
-
Створення загального (інтегрованого ) ринку;
-
Структурне вирівнювання відсталих зон та регіонів;
-
Координація економічної, бюджетної, податкової політики;
-
Створення наднаціонального Європейського валютного інституту у складі керуючих центральними банками і членів директорату для координації грошової та валютної політики;
-
Єдину валютну політику, введення фіксованих валютних курсів і колективної валюти ЕКЮ.
На основі плану Делора була розроблена та підписана 12 країнами ЄС в Маастрихті (Нідерланди) у лютому 1992р.угода про Європейський Союз, яка передбачала в три етапи формування валютно-економічного союзу.
Маастрихтська угода:
Перший етап (1 липня 1990р. – 31 грудня 1993р.) - етап становлення економічного і валютного союзу ЄС (ЄВС – англ. EMU - Economic and Monetary Union).Підготовка до ведення євро.
-
Відміна всіх обмежень на вільний рух капіталу всередині ЄС, а також між ЄС та третіми країнами;
-
Забезпечення показників економічного розвитку всередині ЄС, приймались країнами програми , де визначались певні цілі та показники антиінфляційної і бюджетної політики, стабільність курсів валют у відносинах між країнами ЄС
Другий етап (1січня 1994 р. - 31 грудня 1998 р.) – більш конкретна підготовка країн-членів до введення євро.
-
Створення Європейського валютного інституту, який визначав правові, організаційні і матеріально-технічні передумови, необхідні Європейському Центральному банку для виконання своїх функцій, починаючи з третього етапу введення євро.
-
Заборона підтримки діяльності державного сектора шляхом кредитування центральними банками його підприємств, придбання центральними банками боргів держави;
-
Відміна привілейованого доступу підприємств державного сектора до коштів фінансових інститутів;
-
Заборона брати на себе зобов’язання державного сектора однією із країн-членів іншою країною-членом чи ЄС у цілому;
-
показник бюджетного дефіциту повинен бути не вище 3% ВВП при нормальних умовах розвитку і величина державного боргу не вище 60% ВВП;
-
Прийняття в деяких країнах-членах національного законодавства про надання їхнім центральним банкам статутної незалежності від їхніх урядів з тим, щоб прирівняти їхній правовий статус з аналогічним статусом ЕЦБ.
2 травня 1998р. Європейський Союз назвав країни-члени, які допускалися до переходу на євро з початку третьої стадії - Австрія, Бельгія, Німеччина, Ірландія, Іспанія, Італія, Люксембург, Нідерланди, Португалія, Фінляндія, Франція.
Третій етап переходу до єдиної валюти (1999-2002 рр.)
-
з1 січня 1999 р. фіксуються валютні курси євро до національних валют країн-учасниць євро, євро стає їхньою загальною валютою
-
євро замінює ЕКЮ у співвідношенні 1:1
-
розпочала свою діяльність Європейська система центральних банків (ЄСЦБ) - включає ЄЦБ та центральні банки країн-учасниць зони євро
-
ЄСЦБ заохочує впровадження євро на світові валютні ринки
З 1 січня 2000 р. до зони євро приєдналась Греція.
-
З 1 січня 1999р. відблася тверда фіксація курсів валют країн зони євро для перерахунків.
-
З 1 січня 2002р. випущено в обіг банкноти і монети євро, паралельний обіг з національними валютами країн-членів, обмін останніх на євро.
-
З 1 липня 2002р. виключено з обігу національні валюти і здійснено повний перехід господарчого обігу країн-учасниць на євро.
На сучасному етапі з зони євро виключені за власною волею – Велика Британія, Данія, Швеція (на референдумах в цих країнах населення відмовляється від єдиної валюти), та, за об’єктивними чинниками, 10 нових країн – членів, орієнтовне введення якими євро очікується не раніше 2011 – 2015 рр.
- Тема 6. Світова валютна система
- 1. Структура сучасної валютної системи: національна, міжнародна (регіональна), світова.
- 2. Основні елементи національної і світової валютних систем
- 3. Поняття валюти та її класифікація. Конвертованість валюти.
- 1) Емітента валютних коштів валюта поділяється на:
- 2) Ступеню конвертування валют
- 4. Валютний курс –
- 5. Міжнародна валютна ліквідність (мвл)
- Основні компоненти мвл
- Стан мвл виражається такими показниками:
- Міжнародна ліквідність виконує такі головні функції:
- 6.Еволюція світової валютної системи
- 1820Р.Золотий стандарт.
- Паризька валютна система (1867р.) - система золотомонетного стандарту
- 1914Р. Державне регулювання валютних відносин.
- У роки першої світової війни золотомонетний стандарт було відмінено більшістю країн. У багатьох країнах впроваджується золотозлитковий стандарт (Великобританія, Франція).
- Генуезька світова валютна система (1922р.)
- Види валютних криз
- Головні особливості світової валютної кризи
- Розрахунок курсу сдр до основних валют (на 31 грудня 2004 р.)
- Європейська валютна ситема.
- Основні інструменти політики єсцб:
- Еволюція світової валютної системи
- Валютні ринки
- Операції по обміну валют існували у формі міняльної справи ще у древньому світі і в середні віки. Валютні ринки у сучасному розумінні склались в XIX ст. Цьому сприяли наступні передумови:
- Операції своп – 54,2%
- Неторгові операції
- Операції по залученню та розміщенню валютних коштів
- Валютний ринок україни. Становлення валютного ринку України
- Регулювання здійснення валютних операцій комерційними банками України
- Валютні операції комерційних банків України
- Процентні ставки банків України за кредитами у національній та вільноконвертованих валютах
- Глосарій
- Питання для самоконтролю
- План семінарського заняття
- Література Основна
- Додаткова