4. Валютний курс –
-
Мінова вартість національних грошей однієї країни, виражена в грошових одиницях інших країн.
-
Коефіцієнт перерахунку однієї валюти в іншу, що визначається співвідношенням попиту та пропозиції на валютному ринку.
Функції валютного курсу
-
Інтернаціоналізація грошових відносин
-
Забезпечення взаємного обміну валютами при торгівлі товарами, послугами, при русі капіталів і кредитів.
-
Використовується для порівняння цін світових та національних ринків, а також вартісних показників різних країн, виражених в національних чи іноземних валютах.
-
Використовується для періодичної переоцінки рахунків в іноземній валюті компаній та банків.
-
Перерозподіл національного продукту між країнами.
Багатофакторність валютного курсу відображає його зв’язок з іншими економічними категоріями: вартістю, ціною, грошима, процентом, платіжним балансом тощо. При чому відбувається складне їх переплетення та висунення в якості вирішальних то тих, то інших факторів.
Фактори, що впливають на валютний курс:
-
Темп інфляції
-
Стан платіжного балансу
-
Різниця процентних ставок в різних країнах
-
Діяльність валютних ринків та спекулятивні валютні операції
-
Ступінь використання визначеної валюти на євроринку та міжнародних розрахунках
-
Прискорення чи затримка міжнародних платежів
-
Ступінь довіри до валюти на національному та світових ринках
-
Валютна політика
-
Продуктивність праці
-
Довгострокові темпи зростання національної валюти
-
Місце і роль країни у світовій торгівлі
-
Вивіз капіталу
Види валютних курсів (Бор. с.115)
-
Фіксований – в основу покладено монетний паритет (ваговий вміст золота в національних грошових одиницях)
1) реально фіксований (золотомонетний стандарт)
2) договірно-фіксований – ординарний (прив’язаний до СДР, долара США, до французького франка до інших валют); кошиковий (прив’язаний до штучно побудованих комбінацій валют основних торговельних партнерів Австрії, Алжиру); валютний курс, заснований на системі змінного паритету.
-
Плаваючий – визначається через зіставлення паритетів купівельної спроможності валют, тобто оцінки в національних грошах вартості однойменного “ кошика” товарів
1) незалежне плавання (на девізних ринках)
2) кероване (регульоване) плавання (втручання центральних банків)
3)змішане плавання по відношенню до однієї валюти (долара США) – всього чотири країни застосовують Бахрейн, Саудівська Аравія, Катар, Об’єднані Арабські Емірати)
4)спільне плавання (валютне угрупування ЄС використовують)
Номінальний валютний курс – це конкретна ціна національної валюти на іноземну валюту і навпаки.
Реальний валютний курс:
1) - це номінальний помножений на співвідношення рівня цін в двох країнах;
2) - розраховується на базі середніх цін в країнах, які є головними партнерами даної країни (свідчить про конкурентоспроможність товарів відносно до імпортерів)
Спот курс – курс обмін на протязі не більше 2 робочих днів з моменту досягнення угоди про курс – це курс на ринку на певну дату.
Форвардний курс – узгоджений курс, обмін за цим курсом здійснюється в майбутньому, понад 3 дня після узгодження.
Купівельна спроможність (сила валюти) – виражається як сума товарів та послуг які можна придбати за певну грошову одиницю і визначається у порівнянні з базовим періодом.
Паритет купівельної спроможності – співвідношення купівельних спроможностей двох чи більше валют відносно певного набору (кошика) товарів і послуг.
Теорія паритету КС валюти – шведський економіст Густав Кассель (1866-1944) - сьогодні відбувається її 2-ге народження – Кассель підготував для Ліги Націй меморандум, в якому запропонував використовувати ПКС у міжнародній валютні й політиці. Цей показник мав розраховуватись на базі середньозважених товарних цін і використовуватись у валютному обміні, зовнішній торгівлі, при наданні кредитів.
Сьогодні перерахунок національних показників виробництва продуктів на душу населення, продуктивності праці, рівнів заробітної плати в різних країнах і регіонах світу у долари (долар – загальний еквівалент) здійснюється на базі паритетів купівельної спроможності валют (ПКС). Визначено відносно стабільний набір споживчих благ, їх вага в купівельному кошику (хоча він потребує періодичного перегляду).
Цей набір оцінюється спочатку в національних валютах відповідно до внутрішніх цін, потім ці вартості зіставляються і на цій основі вираховується доларова ціна фунта стерлінгів, євро та інших валют. Так складається натуральний, або природний, курс валют.
Сьогодні, за даними МВФ і Світового банку, розраховуються на основі натуральних курсів, переведених у долари, валові продукти країн світу.
В основу валютного курсу при системі золотомонетного стандарту було покладено:
Золотий паритет
-
Співвідношення двох грошових одиниць за кількістю чистого золота, що було в них покладено. Цей вміст , або вага чистого золота в грошовій одиниці країни, встановлювався державою і законодавчо фіксувався.
Класичний механізм “золотих крапок”. Діяв при двох умовах : вільна купівля – продаж золота та його необмежене вивезення; межі коливань валютного курсу визначались затратами, пов’язаними з транспортуванням золота за кордон (фрахт, страхування, втрата процентів на капітал, затрати на апробування та ін.) і Відхилення валютного курсу від золотого паритету в умовах золотомонетного стандарту не перевищувало 1% від паритету в кожний бік.
Після краху золотомонетного стандарту виникає валютний паритет.
Валютний паритет визначається купівельною спроможністю валют.
Валютний кошик
-
Метод співвідношення середньозваженого курсу однієї валюти по відношенню до визначеного набору інших валют (визначається склад валют, їх доля в кошику, розмір валютних компонентів, тобто кількість одиниць кожної валюти у наборі) .
-
Розрізняють: стандартний кошик з зафіксованим складом валют на визначений період; регульований кошик зі змінним складом; симетричний (з однаковими долями валют); асиметричний (з різними долями валют)
Максимальна межа відхилення (точка ревальвації) (експортна точка)
Валютний курс = золотий паритет + витрати на перевезення золота
Валютний(золотий паритет)
Валютний курс
Мінімальна межа відхилення (точка девальвації) (імпортна точка)
Валютний курс = золотий паритет “-“ витрати на перевезення
Рис.1. Можливі відхилення валютного курсу від валютного паритету
- Тема 6. Світова валютна система
- 1. Структура сучасної валютної системи: національна, міжнародна (регіональна), світова.
- 2. Основні елементи національної і світової валютних систем
- 3. Поняття валюти та її класифікація. Конвертованість валюти.
- 1) Емітента валютних коштів валюта поділяється на:
- 2) Ступеню конвертування валют
- 4. Валютний курс –
- 5. Міжнародна валютна ліквідність (мвл)
- Основні компоненти мвл
- Стан мвл виражається такими показниками:
- Міжнародна ліквідність виконує такі головні функції:
- 6.Еволюція світової валютної системи
- 1820Р.Золотий стандарт.
- Паризька валютна система (1867р.) - система золотомонетного стандарту
- 1914Р. Державне регулювання валютних відносин.
- У роки першої світової війни золотомонетний стандарт було відмінено більшістю країн. У багатьох країнах впроваджується золотозлитковий стандарт (Великобританія, Франція).
- Генуезька світова валютна система (1922р.)
- Види валютних криз
- Головні особливості світової валютної кризи
- Розрахунок курсу сдр до основних валют (на 31 грудня 2004 р.)
- Європейська валютна ситема.
- Основні інструменти політики єсцб:
- Еволюція світової валютної системи
- Валютні ринки
- Операції по обміну валют існували у формі міняльної справи ще у древньому світі і в середні віки. Валютні ринки у сучасному розумінні склались в XIX ст. Цьому сприяли наступні передумови:
- Операції своп – 54,2%
- Неторгові операції
- Операції по залученню та розміщенню валютних коштів
- Валютний ринок україни. Становлення валютного ринку України
- Регулювання здійснення валютних операцій комерційними банками України
- Валютні операції комерційних банків України
- Процентні ставки банків України за кредитами у національній та вільноконвертованих валютах
- Глосарій
- Питання для самоконтролю
- План семінарського заняття
- Література Основна
- Додаткова